Sean!
-Lugn, Mike. -Förlåt.
-Är det dags? -Om tjugo minuter.
-Jag drömde att de dödade honom. -Sean?
-Fick du sova lite i alla fall? -Ja, jag klarar mig.
Då sticker vi.
-Ni ska till labbet. -Härligt, mera ödlor.
-Det är lätt för dig att klaga. -Vi ska inte slösa tid i labbet.
-Har du något bättre förslag? -Vi kommer inte på något supervapen.
Vi kan utöka styrkan med några frivilliga nu.
Det behövs annat än folk.
Vi måste vara enade, men du är väl inte för det, Donovan?
-Jag är van vid att jobba ensam. -Vänj dig med det. Vi är ett team.
-Hur går produktionen? -Som planerat.
AVSPÄRRAT OMRÅDE
Då öppnar vi.
-Var vänliga och kliv av. -Vad är det frågan om?
Välkomna till utbildningscenter 9. Var vänliga att skynda er in
Där får ni svar på alla frågor. Tack för er samarbetsvilja
Rengöringssprejen är helt ofarlig. Den är till för allas säkerhet.
Nästa.
Jag földje efter dem hit, samma natt som de tog min man.
Kontrollera tiden.
-00:18. -Om två minuter.
Min man gömde mig och räddade mitt liv. Vad är det här för ställe?
Stanna här, Jenny.
Herregud... De förpackar dem. De ska leverera dem som mat.
Vi ska stänga snabbköpet.
Kom
-Om du missar blir vi ödlemat. -Jag tar de två tillvänster.
Vänta lite.
Våra kulor studsar tillbaka!
Sikta på deras ben!
Dra er tillbaka!
Vi sticker härifrån.
Försiktigt, hon är skadad.
Spring!
-Nu kan ni fortsätta. -Starta rullbandet-
Gratulerar, era säkerhetsåtgärder är mycket effektiva.
Hoppas det. Jag sätter ingen ära i att slåss mot de där.
Ta de sårade till sjukrummet!
Håll ut nu.
-Vad ska jag göra, Julie? -Nummer två är nära chocktillstånd.
Robin! Stoppa blödningen! Nej, jag gör det förresten.
Sätt dropp på den här killen i stället
-Var är fader Andrew? -Han är upptagen.
Han ger sista smörjelsen.
Med denna heliga smörjelse, må hären förlåta dina synder.
I Faderns, Sonens och den Helige Andens namn.
Donovan... Låt dem inte vinna.
Det får de inte.
-Det ska de inte heller. -Lova mig det.
Det lovar jag.
Vi tar in henne.
Försiktigt.
-Jag träffade ju soldaten i bröstet. -Bara laserpistolen kan skada dem.
-Vi har bara en enda. -Jag träffade en, som bara ramlade.
Vi går runt i cirklar. Det här nederlaget kan bli slutet för oss.
Folk skulle hjälpa oss, om vi hade en chans. Våra aktioner är värdelösa!
Det måste till något rejält - något stort
-Sen när blev du en av oss? -Strunta i det. Han har rätt.
Vad vet en präst om krigsföring?
Bara det som sydafrikanska gerillan lärde mig.
Donovan har rätt. Det enda vi ska göra är att överleva, skaffa mat-
-och ordna en riktig läkare.
Jag undrar om det är så här besökarna ser ut utan förklädnad.
-Var inte en sån idiot! -Alla vet ju att de är reptiler.
-De är inga ödlor! -Jo, det är de.
Stora, fula,äckliga ödlor - som den här.
-Sluta, Paulie! -Pussa den.
Robin!
Varför är din syster så upprörd?
Inte vet jag. Jag har inte gjort nåt.
Paulie retas bara.
Hon är frustrerad. Vuxna blir också elaka i sådana här situationer.
Jag vill hjälpa dig, gumman. Jag vill säga rätt saker.
Säg vem det är, så kontaktar jag barnets far.
-Jag vill ju bara hjälpa dig. -Jag vet det.
Jag vill inte ha något med honom att göra. Det var en olyckshändelse.
Vi ska klara av det här tillsammans.
Förbered för ankomst av överbefälhavarens farkost.
Fullberedskap.
Eskorten, rapportera till transportfärja 93, som avgår från dockningsområde 6.
Jag förstår inte, Diana. Du lovade mig intervjuer med presidenten...
-...för över två månader sen. -Jag blir också galen av byråkrati.
Kristine! En sån trevlig överraskning.
-Diana. -Välkomna, John. Perfekt tajming.
Kristine vill intervjua USA:s president.
Jag trodde att de hade ordnat det,. men jag gör det personligen
Men jag har goda nyheter. Du har beviljats ett stort privilegium.
Du ska få ensamrätt på tidernas största kungörelse.
Jag är naturligtvis väldigt tacksam för det.
-Kan ni säga vad det rör sig om? -Du får snart veta det.
Vi informerar dig. Under tiden ska vi ta hand om dig på bästa sätt.
Händelsen vid Las Angeles medicinska center blir höjdpunkten på din karriär.
LOS ANGELES MEDICINSKA CENTER
-Ducka. Vi har kommit till ödlestaden. -Vad händer.
Rena Disneyland... Nån sorts kongress.
Vi tar våra läkemedel och sticker.
Ordna kommunikationscentraler. Ni har ansvar för olika sektorer.
Slarvar ni blir följderna allvarliga.
Mina män är medvetna om det, Diana.
Verkställ.
Nämen, ser man på... Du har kommit upp dig.
Jag är ungdomsledare nu.
Jag har hand om hela Los Angeles- avdelningen och har passerkort.
Det menar du inte. Tufft jobb, med stor press.
Jag har det du vill ha. Här får du lite uppiggande grejer.
-Ta inte för mycket där inne. -Det brukar jag inte göra.
Korridoren borde lysas upp, för vi blir en del av miljön-
-som du följer med kameran.
Dr Walker! - Ursäkta.
Kristine Walsh. Vi möttes hemma hos Gerald Ford.
-Jag beundrar er så, och jag... -Jag minns er. Ni var nyhetsreporter.
-Det är jag fortfarande. -Nej det är ni sannerligen inte.
I bästa fall är ni pressekreterare, i värsta fall kollaboratör.
Vad ni än har hört, så gör jag bara mitt jobb.
Välbekanta ord. Så sa man ofta under Nurnbergprocessen
Ni förolämpar mig med osanningar.
Osant är att ni arbetar för en god regim och att ni är opartisk.
Sant är att ni hjälper fascisterna med propaganda.
Ni är en skam för er yrkeskår och är inte längre trovärdig. Adjö.
Kolla in de där mesarna. De tillhör den intellektuella eliten.
De går sin läkarutbildning och gifter sig med studentföreningens drottning.
Ursäkta...
Är det inte så att ni läkare opererar på varandra?
Skolan är bara skit.
Gillar du mig?
Jag tror inte att han gillar mig.
Gå ner på knä.
-Gå ner på knä. -Gör som han säger!
Det var bättre. Du ser ut att ha det bekvämt
Stanna där ett tag.
Medan du ändå står där kan du putsa mina stövlar.
Nej, nej... Inte så där.
Slicka dem rena.
Små möss... Var är ni, små möss?
Små mössen?
Kolla de små mössen.
Små mössen?
Vad fan håller du på med? Gör aldrig om det där.
Människorna får aldrig se oss äta!
Doktor Walker, vi har väntat på er.
Be mig aldrig mer om det här. Det blir snart för riskabelt.
-för oss också. -Jag är inte med i motståndsrörelsen
-Vi behöver dig. -Jag vågar inte.
-Varför är det så många ödlor här? -Det är hemligt.
John ska visst komma hit. Det är vad jag hört.
-Jag vill ha ritningar över sjukhuset. -Jag vet inte...
-Jag vet inte. Medicinen är en sak... -Vi kan snart vara förlorade.
Vi är din ända länk mellan ditt gamla liv och det liv du snart förlorar.
-Jag ska göra mitt bästa. -Tack.
Se till att presidenten är klar för intervjun - snarast.
Det vore enklare om jag övervakade omvandlingen.
-Men han är snart vår. -Det går för långsamt.
Omvandlingen är en svår process, som inte kan påskyndas.
Det är inte lika enkelt att dränera deras hjärnor som vattentillgångarna.
Ett misstag, och vår nobelpristagare förvandlas till jubelidiot.
BESÖKARNAS SÄKERHETSHÖGKVARTER
Det här är otroligt, Brian. Jag har aldrig känt nån som bor så här flott.
-Du kanske bor så här en vacker dag. -Ja, det vet jag att jag gör.
Den här vägen.
...vatten från Coloradofloden som förser hela södra Kalifornien.
Vi fick en exklusiv intervju i morse, med överbefälhavaren John...
-Hon ger ordet "smidig" ny innerbörd. -"Hal", medar du väl?
Jag ska göra mitt uttalande från Los Angeles medicinska center.
Jag avslöjar inte något nu-
-förutom att presentationen rör vår stora medicinska upptcäkt.
En upptäckt som mildrar outhärdligt lidande på er planet. Vår gåva till er.
-Där har vi den stora händelsen! -Men den är för stor.
Säkerhetsbevakningen kommer att vara enorm.
Vi behöver inte bryta oss in. -Hur är det med passerkorten?
Det är speciella passerkort, som utfärdas i sista stund.
-Kan du ordna ett? -Jag har begränsat tillträde...
...och Steven sa att passerkorten är omöjliga att förfalska.
Allt kan förfalskas.
Kan vi visa överbefälhavaren på tv, över hela landet...
Över hela världen.
Kan vi slita av honom masken framför kamerorna-
-så kan vi vinna det här kriget.
-Du är ju polis, Mark. -Före detta polis.
-Du är ju ligist, Elias. -Före detta ligist.
Tillsammans borde ni kunna hitta bästa tänkbara förfalskare
-Pascal. -Dan Pascal?
Om han fortfarande lever.
-Leta reda på honom. -Vi gör ett försök.
Ingen rör sig!
-Ta upp dem. -Håll er undan!
Nu är allt som vanligt.
Gå härifrån nu!
Få bort folk från området!
Det här är polisangelägenheter. Gå bort från gatan!
-Martin? -Ja
-Var är min son? -I sektion 34. Vi kan inte gå dit.
Ni måste hitta honom! Ni ska få ett foto.
-Vad behöver du mer? -Vapen och uniformer.
Det är farligt. Nätverket i vår rörelse sprider sig.
Medan ni sprider er så dör vi. Om vi förlorar, så förlorar ni också.
Jag kan inte skaffa vapen, Donovan.
Skaffa uniformer åt oss, då.
Du ska få dem.
Jag vet vad du försöker göra, men jag kan inte äventyra vår rörelse...
Vi får aldrig en bättre möjlighet. Nu kan allt vända.
-Vad är det du planerar? -Det är bäst att du inte vet det än...
...för ditt eget bästa - och för vårt bästa.
Jag vill ha tillbaka min son, Martin.
Den här vägen.
Tack för att du kom före sändningen. Du ska få träffa din gäst i förväg.
-Utmärkt. Vem är han? -En högt prisad man i ert land.
Dessutom är han vår förspråkare. Han är så glad att få vara med i TV.
Kristine Walsh, så roligt!
Minns ni att möttes hemma hos Gerald Ford? Vi spelade bridge.
Ni och Betty satsade högt, och lärde oss en hel del om bride.
Jag måste tala om för er att vi verkligen uppskattar era insatser...
-Ser man på. -Hej. Vad är det som händer?
Det är tungt säkerhetspådrag. Superhemligt, du vet...
-Vad heter du? -Jag vet inte ens vad du heter.
-Jag heter Daniel. Och du? -Maggie.
Vad säger jag om vadå?
-Om att träffas. -Träffas går väl an...
...men det blir inget horisontalläge...
...inte än i alla fall.
Maggie har tagit kontakt med Daniel.
Vi har problem. Inte en chans att vi får tag i passerkort.
Inte nog med det. Om ett saknas så ändrar de på alla.
Vi måste sno, förfalska och lägga tillbaka kortet.
-Inte ens Houdini skulle klara det. -Men jag kan nog få hjälp av mamma.
-Nån som vill ha en till? -Nej tack.
-Vi har nog druckit tillräckligt allihop. -Tala för dig själv.
-Allt väl? -Så hät långt.
-Inget fusk nu, för då är det kört. -Ingen sa åt Picasso hur man målar.
Tala om för mr Dupres att vi äter nu.
Sno er på.
Nu är det klart.
Mr Dupres är något opasslig.
-Ursäktar du? -Självklart.
Middagen är serverad!
Jag tappar matlusten av sällskapet.
I så fall får du gå och lägga dig! Här kan du inte ligga som en slusk!
Då så, frun...
-Är allt som det ska , Eleanor? -Ja tack.
Inte så snabbt! Det snurrar i huvudet.
Säg åt gästen att jag kommer.
Var är han?
-Jag går tillbaka. -Det går inte.
Vi kan inte riskera allt för en persons skull - vem det än är. Nu åker vi!
Stanna där du är!
Hej, mamma. Vilket trevligt foto det här skulle bli i familjealbumet.
Varför smyger du omkring här? Försök inte!
Jag tänker inte duellera med dig. Här är anledningen till att jag kom.
Det här är ju vansinne.
-Varför gör du så här? -Det kunde ju aldrig hända här.
-Plötsligt var det en fasciststat. -De som visar respekt är fria.
-Bara brottslingar kallar dem fascister. -De har dej ju i koppel. Det kan gå illa.
-God natt, mamma. -Provocera mig inte, Michael!
Skulle du skjuta din egen son?
Det var min son. Hur kunde han?
Sök igenom trädgården! Ta honom.
-Är han inte tillbaka? -Nej inte än.
Du gjorde det enda rätta. Hela uppdraget stod ju på spel.
Jag vet inte hur många fler såna här beslut jag klarar.
-Det blir lättare med tiden. -Det tvivlar jag på.
När jag var i Afrika bar jag vapen.
En dag kom en soldat till min kyrka, där en familj gömde sig.
De var "misstänkta gerillamedlemmar".
Gerillamedlemmar... En pojke på elva år, en flicka på tolv och deras mamma.
Han tänkte skjuta dem.
Jag var alltså tvungen att bestämma om jag skulle låta honom göra det.
Dödade du honom?
Ja, Gud må förlåta mig. I min egen kyrka och allt.
Spar ett par av mina revben.
-Jag var så orolig för dig. -Var du det? Hur orolig var du.
Så orolig som jag skulle vara när det gäller vem som helst...
-Men du var lite extra orolig, va? -Du har höga tankar om dig själv.
Jag börjar få höga tankar om dig.
-Gratulerar till återkomsten. -Tack.
-Bjöd mamma in dig på middag? -Hon insisterade.
-Är det så din jordflicka älskar? -Hon var ung. Jag var hennes förste.
Hon älskar nog dig. Det märks i sättet som hon ser på dig.
Hon tror på vartenda ord som du viskar i hennes öra.
-Jag vill inte tänka på det. -Kan du inte visa mig?
Menar du allvar?
Ni har fått ett meddelande, miss Walsh.
Ang. Eleanor Dupres sonson. Möt mig på ridklubben i morgon. Arthur Dupres.
Du?
-Förr sa du Mike. -Din styvfar ville träffa mig, stod det.
-Ett fult tilltag. -Annars hade du väl inte kommit.
Nej, du är högst upp på deras lista. De kan döda dig på fläcken.
Är du orolig för min skull, eller för din egen?
-Vad vill du Mike? -Jag vill ha tillbaka min son.
-Sean? -Ja, de tog honom och hela stan.
-Är de döda? -Nej, de är ombord på ert rymdskepp.
-Vad pratar du om? -Förpackade meniskor.
De ligger där, som de vore skendöda
-I vilket syfte? -De ska bli mat.
-Varför ökar de annars matransonerna?
De göder oss.
Jag vill att du tar den här och letar reda på Sean.
Han är i sektion 34.
Snälla du.
Jag ska göra mitt bästa.
Men håll dig gömd. De vill ha tag på dig, till varje pris.
Jag ska försöka meddela dig. Jag gör det för din skull...
...men försök inte rekrytera mig
Vad gör ni utanför spåret? - Det är Donovan!
Laserbeskutning på marken. Två vakter följer efter en ryttare.
Jäklar!
Du äventyrar allt när du är ute på egen hand! Du litar på en förrädare.
-Vad väntar du dig? De har min son. -Tänk på oss, inte bara på dig själv.
Du struntar i oss andra!
Så är det inte alls. Du förstår inte...
Det har inte med dig att göra.
Vi behöver dig, Mike.
Jag behöver dig, men du kanske borde lämna oss innan du skadar oss.
All personal, förbered för inkommande fraktfarkost.
Avlastning vid dockningsområde 7. Tankfordon närmar sig avgångshall.
Sean.
-Hallå där. -Steven...
-Vad gör du här? -Jag gick vilse.
Vad gjode du på en plats som du inte har tillträde till?
-Jag gick vilse, sa jag ju. -Vad är det frågan om?
-Hon var i specialsektionen. -Det finns nog skäl.
Hon har ännu inte gett en trovärdig förklaring.
Ta henne till mitt labb.
Vad sysslar du med? Du är ju sjuk i huvudet.
Jag är säkerhetsansvarig.
-Du vill förstöra mitt anseende. -Hon är din samarbetspartner.
-Hon är din vän. -Jag är inte vän med de där.
-Bedrar hon oss, betvivlas ditt omdömme. -Jag ska själv prata med henne.
-Mina män är experer på förhör. -Jag tar hand om det här, sa jag.
Då så.
Men från och med nu tänker jag bevaka henne extra noga.
Lämna oss ensamma.
Du försatte mig i en pinsam situation.
Jag skulle aldrig med vilje försöka sätta dit dig.
Jag råkade bara gå fel.
Visst var det så.
Men du måste se upp. Jag är en kvinna med viss auktoritet.
Därför har jag fiender som gör vad som hälst för att skada mig.
-Vi får inte ge dem en chans. -Självkart inte.
Konsekvenserna av det kan bli mycket allvarliga.
-Willie! -Harmony!
Så roligt att titta på dig.
Det är roligt att se dig, också.
Javisst ja, se.
...att se dig.
-Jag väntade på det vanliga stället. -De flyttade på mig.
Vi har nya arbetstider. Många av oss har förflyttats hit.
-Varför så många? -Till mig säger de inte stort.
-"Inte stort"? -"Inte mycket". De säger inte mycket,
Det är likadant på vår planet. Den lägst stående får veta sist.
Jag vill röra vid dig, men...
Jag vet det. Jag vill vara med dig, Willie.
-Vi tar om det igen. -Ja, sir.
Vi har tre säkerhetsmoment: Ute har vi de särskilda passerkorten-
-och här inne kontollerar vi entren och korridorerna.
Slutligen har vi säkerhetsdörrarna som kan göra entren oåtkomlig.
Förträffligt planerat...av mig.
-Du borde inte sälja knark. -Det kan öppna dörrar för oss, pappa.
-Dina vanliga ursäkter. -Det är ingen ursäkt.
Vi måste göra allt vi kan för att stoppa ödlorna och deras följe.
Nu fortsätter vi.
Hej, Mike.
Jag avundas er för er planets tillgångar.
Martin... Vi behöver din hjälp på sjukhuset.
Den planen är lika urblåst som den att skicka Kristine till sektion 34.
Femtekolonnens nätverk finns på moderskeppet. Vi ligger illa till.
Vi ska avslöja John på tv.
Hindra dem från att stoppa sändningen.
Steven stoppar er utanför.
Vi har förfalskat ett passerkort.
Även om ni tar er in så har ni inte en chans mot trupperna.
-Vi är förberedda. -Planen är så vansinnig.
-Den är ogenomtänkt. -Den är vår enda chans.
Vi kanske får folk att vakna och se vad som pågår.
Men vi har inte minsta chans utan din hjälp.
Snälla.
Okej.
På något sätt ska sändningen fortsätta.
-Bara en sak till... -Som vanligt.
Vi behöver hjälp att komma ut.
-Du har förstås en plan. -Det kan du lita på.
Var inte så negativ, Martin. Du kan få magsår.
-Jag är ledsen. -Det är jag också.
-Vi ska inte säga nåt. -Ni har inte en chans.
-Ni beter er som dem! -Han har dödat folk.
Han är bara tekniker, ingen soldat!
-Vad är det här? -Han har inte gjort något.
-Han är en av dem! -Ja, men han räddade mitt liv.
Jag ska få ur honom uppgifter.
Precis som inom polisen, va? Ställa frågor med batongen.
Du får allt klå upp mig först.
-Det är besökarna vi ska slåss mot. -Ja, vi ska inte lyncha varandra.
Robert, du som är biolog ska bevara liv. Inte utplåna det.
-Bara såna här liv. -Här har du ditt exemplar.
Och vi ska dra nytta av honom. Ta honom till labbet.
-Otroligt. -En annan sorts hemoglobin.
-Bodplättar, då? -Jag ser inga alls...
...men en massa plasma. Se själv.
Hej.
Hejsan.
Jag tänkte bara fråga om du känner en ungdomsledare som heter Brian.
Nej, tyvärr. Det gör jag inte.
-Är du säker på det? -Ja, alldeles säker.
När kommer dir barn? Jag kunde inte undgå att se...
...att märket på din hals nästan spritt sig runt om.
Koncentrera dig på jobbet.
Ja?
-Har de gjort något med Willie? -Bara humana blodprover.
Du misstar dig. Han skulle aldrig skada någon, han är snäll.
Du gillar visst reptiler, va?
Jag tror inte på att de är ödlor. Jag såg Kristine Walshs program.
Det är bara smink, som i skräckfilmer.
-Tror du på det? -Ja.
Kom, ska du få se.
Hoppas att du inte är känslig.
Vad gör du?
Fråga honom om de andra lögnerna. Fråga varför de har kommit hit.
Är det sant?
Säg som det är!
Det är sant.
Så där ja.
Enligt Martin är de immuna mot alla våra sjukdomar.
Han verkar inte lida av några allergier.
Julie...
-Du måste ta bort det. -Vad pratar du om?
-Jag vill göra abort - nu! -Vi har ju pratat om det här...
Jag skiter i vad ni säger. Ta bort det bara!
-Sluta nu! -Det är en av dem!
-Robin! -Vakta honom.
Jag bryr mig inte om vad du säger. Det här måste vi i familjen bestämma!
Det är första gången någom från vår ras befruktas av en utomjordisk.
En sjuttonårig flicka kan inte bestämma.
Ni ska veta att ingen experimenterar med min dotter!
Viktiga moraliska och mänskliga aspekter berörs.
Jag vill inte ha det. Det kommer inte att bli ett barn!
-Det kommer att bli nåt hemskt! -Är du helt säker på det, Robin?
Brian är den enda jag har legat med.
Flickan kan inte genomgå det här i forskningssyfte.
Abort är mord, och samma princip gäller i det här fallet, Maggie.
Det där är gammla argument, men det här är nåt helt nytt.
Ja, det är så okänt för oss. En sådan befruktning har aldrig skett.
-En abort kan vara livsfarlig. -Jag bryr mig inte.
Jag dör hellre än föder den här saken.
Barnet kan ge oss hopp och bli en symbol för fred mellan arterna.
Vi kan inte bortse från den chansen.
Det är riskabelt, och det är Robins kropp!
Hon får bestämma själv.
Jag vill ta bort det.
PROKTOLOG
Så här obehagligt kommer det att kännas.
Jag struntar i om det gör ont, ta bort det bara
-Var är Fred? -Jag vet inte.
Vi får börja utan honom. - Jag lägger ett litet snitt i din mage...
...och stoppar in en kamera, så att jag ser vad jag gör.
-Varför gör du inte en vanlig abort? -Det är en ny teknik, laparoskopi.
-Det är säkert. -Och du får se dig själv på tv.
Patienten och jag är beredda. Du kan börja när du vill.
Sätt i gång.
Har du sett?
-Vi för söva dig, Robin. -Varför då? Vad är det för fel?
-Allt ska bli bra. -Vad är det för fel?
Vi ska bara söva dig en stund. Det är ingen fara.
Ta djupa andetag, Robin.
Så där ja.
Man kan se en massa stripiga vävnader.
Den går tvärs över hela bukhålan.
Herregud, den växer genom livmoder- väggen och in i urinblåsan och levern.
-Var har du varit? -De kollar allas ID.
Kan man se några detaljer?
Jag har aldrig sett något liknande. Det är helt grumligt och geleartat.
Vävnader från alla håll, som navelsträngar.
Jag försöker klippa av en.
Kroppstemperaturen har sjunkit och hjärtfrekvensen stiger
Nu är det bättre.
Vi försöker igen.
Hon reagerar på nytt.
Kroppstemperaturen sjunker igen!
Nu är allt normalt.
-Det dödar henne innan vi får ut det. -Nu slutar vi!
Hon får bära barnet och vi får förlösa henne.
Jag är tyvärr inte särskilt trevligt sällskap nu.
Är det så illa?
Jag är bara... Jag är så jäkla trött på alltihop.
Jag är trött på att försöka vara någon sorts gerillaledare...
...att försöka hålla ihop alla och att försöka vara doktor...
...och låtsas veta vad jag gör.
-Jag orkar inte. Nån annan får ta över. -Det finns ingen annan som kan.
Den där flickan kunde ha dött, för att jag inte kan allting.
Ingen förväntar sig att du ska kunna allt, förutom du själv.
-Snacka om högmod, va? -Sånt märker inte jag.
Jag är alldeles för sjävupptagen.
TVÅ KVÄLLAR SENARE
Här är Kristine Walsh från Los Angeles medicinska center-
-med den mest eftertraktade biljetten i landet just nu.
Jag har aldrig sett så många berömdheter på en gång.
Alla som är något är här i kväll.
Vi har sett kändisar från alla områden: läkare, politiker-
-film och idrottsstjärnor, kungligheter...
Alla har de kommit hit för att ta del av Johns historiska uttalande.
Det lär inte finnas en enda ledig limousine-
-och inte heller spar man in på poliser eller säkerhet här utanför.
-God kväll, Steven. -Det behövs inte.
-Det kommer att bli en underbar kväll. -Tack vare er, i så fall.
Kan vi gå nu?
Ett ögonblick. Får jag se?
-Varsågoda. -Tack.
Passerkorten fungerade. Ni vet alla vad ni ska göra.
Festen kan börja.
-Jag går upp och kollar tilltuggen. -Bra ide.
-Hur är räkorna? -Finfina.
-Blir det bra här? -Ja då.
Tårtan ser god ut. Jag måste smaka.
Alla kameror sänder. Vi har full täckning i både ljud och bild.
Vidarebefodra till alla berörda rymdfärjor.
Vi kör efter tre, Tom. Tre...två...
Ett meddelande till alla i världen.
Jag har just fått tillstånd av Diana, Johns närmaste medarbetare-
-att offentliggöra något speciellt inför alla er som inte kan vara här
I kväll ska John skänka vår planet ett helt fulländat vaccin-
-som skyddar mot alla cancerformer.
Alltså ett vaccin som skyddar mot alla cancerformer.
-Spänningen stiger hät i kväll... -Jag meddelar när Andrews slår till.
Jag stänger entrens alla ingångar
Kan du sluta med det där? Tack ska du ha.
Mina damer och herrar: Tillåt mig presentera överbefälhavaren.
Tack!
Tack ska ni ha.
God afton, allihop. Det är ett stort nöje för oss besökare att vara här i kväll.
Det ger oss möjlighet att återgälda den fina gästfrihet som ni jordbor visat oss.
Ni har alla gjort vad ni kan för att hjälpa oss skaffa resurser
-för att rädda vår planets invånare.
Det är inte mer än rätt att vi ger er något tillbaka.
Vi har en brand i avdelning 6.
Ta hit en brandsläckare.
Här är det.
Tack ska ni ha.
Härmed offentliggör jag att vi börjar i morgon på det här sjukhuset-
-och snart är det i gång runtom i världen...
Ta hit laserbrännaren!
Du, sötnos... Ta dig en nypa luft.
Stå still, allihop!
Besökarna är inte våra vänner, de urvattnar vår planet och dödar oss!
-Det är inte science fiction. -Det är nåt lurt.
-Stoppa sändningen. -Någonting är fel.
Nu fortsätter vi!
Vakterna får inte låta någon passera.
Ni två... Kolla utgångarna.
Gå till trupptransport, där är du säker.
-Vad är det frågan om, Diana? -Gäg till tittarna att de är terrorister.
Kära tittare, sjukhuset har just utsats för en terroristattack.
Det är motståndsrörelsen, som försöker hindra att man tar över vår planet.
Ni har sett att de egentligen är reptiler.
Vi måste slåss mot dem!
Spräng den.
Skynda er!
Kom igen nu!
-Stäng den! -Kom nu!
Stäng!
Vad fan gör du? Det är för sent.
-Jag lämnar henne inte. -Du måste.
-Håll er undan. -Donovan... Det gäller fler än ett liv.
-Jag bryr mig inte. -Det gör du visst.
Kom nu. Skynda dig!
-var är de? -Vi tappade spåret.
Förstärk bevakningen. De får inte komma ut!
Stå stilla!
Ni är omringade.
In i transportfärjan. Snabba på!
Ett felsteg och ni är dödens.
Skynda er!
Snabba ryck!
Vi för rebellerna till moderskeppet.
-Rebellerna förs till moderskeppet. -Meddela mig sen.
Rebellerna förs till moderskeppet. Var är John?
På ett ställe där ingen kan se honom. Dina säkerhetsåtgärder var värdelösa-
och nu får du ta konsekvenserna.
Nån som vill ha skjuts hem?
-Robin. -Var är Julie?
-Vi vet inte. -Vet ni inte?!
-Hon är den enda doktorn här! -Vi hittar henne.
Vad gör vi nu?
Vi har inget val. Gasen i botten.
Stoppa den!
Stanna!
Åh, Gud!
-Skynda er! -Ut med dig!
Den här vinsten är nästan värd det pris vi fick betala i kväll.
-Bra jobbat, Daniel. -Gratulerar.
Jag önskar vi hade fler som du.
Ja, gratulerar till att du sålt ut ditt folk till ett gäng nattliga kryp.
Du behöver en lektion i uppförade, och jag ska med nöje ge dig den.
Ta henne ombord på mitt skepp, om du nu klarar det.
Det är ett nöje för oss att vara här i kväll.
Det ger oss möjlighet att återgälda den fina gästfrihet ni visat oss.
Ni har alla gjort vad ni kan...
Tänk att de försöker få oss att tro på det här.
Vem tror på att ödlor kan hitta botemedel mot cancer?
-Julie kommer inte att säga något. De kan nog få fram informationen.
...ett vaccin mot en sjukdom som drabbar miljontals människor - cancer.
APPLÅDERA
Ni har just sett ett direktsänt tal med John, besökarnas överbefälhavare.
Jag talar för alla fredsälskande som delar min tacksamhet -
-över att besökarna skänk oss mer än de begärt av oss.
Eleanor Dupres, från Los Angeles medicinska center.
-Hur var det? -Vi är mycket nöjda med det.
-Ses vi senare, Steven? -Det kan du lita på.
Värst vad du är tillgänglig. Du gjorde oss tillgängliga i går kväll.
Om inte Diana hade ordnat upp dina misstag hade vår trovärdighet skadats.
Rebellerna ska förgöras i kväll. Vi slår till mot deras högkvarter
De är snart ett minne blott.
-Hon blir nog inte lätt att bearbeta. -Jag klarar det. Hon blir mitt storverk.